Jeg er Keri Russell, og jeg sidder her sammen med...
- Jeg er Michael Roiff. - Vi skal se filmen.
Det er rigtigt.
Laver vi et soundtrack? Det spørger alle om.
Det håber jeg. Der er en masse god musik i den.
Det er rigtig god musik -
- og folk spørger hele tiden om det.
- Så det burde I. - Jeg ville gerne.
Hvis hænder er de her?
- Det er ikke dine. - Så meget ved jeg.
Ja. Vi optog alt det her om natten efter at have optaget hele dagen.
- Ja. - Vi brugte nogle andre hænder.
- Var det...? - Det der er faktisk mig.
Var det hvad-hedder-han-nu's kæreste, der lavede det der?
- Det var de to rekvisitfolk. - Ja.
- Erin og Sarah. Så det var Sarah. - Sarah. Ja.
Ja.
Hun hakkede ferskner, og hun blev lidt...
- Det havde været en lang dag. - Den er 3 om natten.
- Vi blev nervøse. - Ja.
- Det var godt. - Nærbilleder af en afskåren finger.
Ja. Jeg tænkte, vi kunne lave en anden slags film med dem.
Meget fint.
- Det ser lækkert ud. - Chokolade-banan var lækker.
- De er nok gode. - Ved 4-tiden -
- da alle hang lidt, holdt Adrienne op med at tale, hvilket var nyt.
Men hun spiste stadig.
Hun gik over til bananerne og tog et lille stykke.
- Ja. - Et af mine yndlingsbilleder.
Ja. Det er virkelig flot. Han gjorde et flot stykke arbejde.
Det er virkelig smukt og nærmest eventyragtigt.
- Ja, det er pænt. - Farverne og...
- Helt sikkert. - Her er du. Michael Roiff.
Det billede kan jeg også godt lide.
Jeg kan huske den dag, I optog det der.
Vi optog i Burbank eller sådan noget.
Vi var oppe i Atwater. Vi havde filmet badeværelsescenerne.
- Ja. - Og så...
Hele dagen, hele formiddagen.
I blev hele natten for at filme det.
Ja, det var sjovt.
- Vi filmede det på badeværelset. - Ja.
- Jeg kan godt lide de scener. - Ja.
Det er det eneste jeg vil. Bage tærter.
Jeg troede ikke, at I sov sammen.
Han drak hende fuld.
Jeg bør ikke drikke. Jeg gør dumme ting som at have sex. Nej!
Det er en af mine yndlingsreplikker. Det er sjovt.
Da vi skrev, blev Adrienne ved med -
- at skære den hurtigere og hurtigere.
- Ja, hun ville... - Der skal ske noget.
Hvad sker der derinde? Vi har kunder. Hvor er mine servitricer?
- Lew. - Ja.
Jeg har hørt, han nærmest har spillet semi-professionel baseball.
Han var vist i næstbedste række.
- Ja. - Det vil jeg godt tro.
Ja, jeg tror på det. Men jeg er glad for, det ikke gik.
Tilbuddet i morgen:
Jeg kan slet ikke lide ingredienserne i den tærte, men jeg vil have den.
- Den ser alligevel lækker ud. - Ja.
Jeg tror ikke, vi kan skrive det på menuen, skat.
Så kald den: "Slem Baby Tærte."
Hvad er der i den, skat?
Det er en quiche med æg og brie...
Musikken er også god. Vores komponist, Andy Hollander, var -
- en af Adriennes gode venner...
- Ja. ...da vi fik ham med.
Han arbejdede lige under klipperummet -
- og det var konstant frem og tilbage.
- Skønt. - Han er god.
Min foretrukne er musikken i Jeremys bil, når han kører op.
Den er skræmmende ligesom:
I baggrunden. Det er så skummelt.
Ja.
- Det var så koldt at optage den scene. - Hundekoldt.
- Vi kom med varmeovne. - Ja.
Jeg vil give alt for en mand, og Beckys er en senil stodder.
Dawn!
Beklager, men det er sandt.
Det er de første scener, vi optog.
Ja, vi optog alt det den første uge.
- Ja. - De første par dage.
- I så ud til at kende hinanden. - Ja.
Men ingen af os ville bytte med dig ét sekund, vel Becky?
Det ville vi ikke, Dawn. Det ville vi ikke.
Undtagen at jeg bare én gang i mit liv -
- gerne ville kunne lave en halv så god tærte, som dem Jenna laver.
Ja, også mig.
Jeg laver gode tærter. Og hvad så?
Hør her, Jenna.
Jeg ændrede det her en smule, da Cheryl kom med -
- for det var oprindeligt arme.
At én arm var længere end den anden.
- Ja. Og hun gjorde det til bryster. - Ja. Det passede ligesom til Cheryl.
Ikke fordi hun har problemer med brysterne.
Det er sjovere, for hun er...
Hun er nok sjovere i virkeligheden end på skærmen, og det er svært.
- Ja. Umuligt. - Ja.
- Ja. Jeg elsker den dame. - Hun er skøn.
- Hej. - Hej.
Hør musikken.
Hejsa, Earl.
Vi har lige snakket om, hvor lækkert dit hår er.
Hurra for dig!
- Han er så god til det. - Det er han virkelig.
Hun brugte det.
Det cafeteria var et rigtigt cafeteria, som blev lukket.
Hvilket var vanskeligt.
For der var en vanvittig fyr, der ejede det...
- Ja. - Det gjorde det...
- Måske hører han det her. - Ja, formentlig.
Nu ved han det.
Ja. Hvor længe brugte vi det cafeteria?
Vi brugte det i to uger. Vi lukkede det...
Vi lukkede det i hverdagene. I weekenderne fik de det tilbage.
- Ja. - Og så kom vi tilbage ugen efter.
Men de fik nok af os til sidst.
- Så det var et kapløb med tiden. - Ja, det fik de vist.
Der er ikke meget, hva'?
Det var en stille dag.
Ja, dem har du vist flere og flere af.
Det er måske ikke værd, at du arbejder der.
Det var måske bedre, du gik hjemme og lavede tærter til mig hele dagen.
En af de gode ting -
- ved den måde, Adrienne skrev, og Jeremy spiller den rolle -
- er, at her er han, den her store idiot...
- Ja. - Men det er faktisk ret sjovt.
- Jeg synes, de scener er så morsomme. - Ja.
Jeg har det svært, når vi ser den med publikum.
- Jeg har lyst til at le højt. - Ja.
Men nogen blandt publikum synes, han er meget skræmmende.
- Og nogen griner højt. - Ja.
Men andre synes, han er meget... Han er også skræmmende.
- Ja, helt sikkert. - Jeg synes, han er hylende morsom.
- Du lytter ikke. - Jo, jeg gør.
Hvad sagde jeg?
Du brokkede dig over mr. Johnson.
Hvilke ord sagde jeg, helt præcist?
Jeg kan ikke gengive dem ordret.
Ja, det er sjovt. Lige hvad du leder efter hos en fyr.
- Ja, tak. Han er en drømmefyr. - Han har i det mindste superlækkert hår.
- Hans hår. - Flot.
Jeremys hår.
Når jeg behøver det.
Når du behøver det.
Hvad hed den by, vi optog i?
Vi optog oppe i canyon-området, oppe i Santa Clarita.
Og folk i det her hus var virkelig søde.
- Ja. - Søde folk.
- Hyggeligt lille hus. - Ja.
Tak, skat.
- Det er en spaghettitærte. - Den berømte tærte -
- som han brækker sig over.
Ja, bemærk, at han bare flytter det rundt på tallerkenen.
Flyt. Flyt. Flyt.
Så tager han det op, lige før han skal tale.
Jeg tænkte... Jeg vil gerne låne nogle penge af dig.
Og mit svar er selvfølgelig: "Nej."
Der er tærtekonkurrence i Jonesville...
Jeg bruger den replik nu.
- Hvad? - Når jeg kan.
- Mit svar på det er selvfølgelig nej. - Er nej.
- Han har ikke spist endnu. - Han gør det ikke.
Absolut.
Du mangler ikke noget. Gør du?
Jeg vil have ham til at spise den tærte.
- Det er bare det, jeg vil. - Også Adrienne.
Det er rigtigt.
Da det gik op for hende, at han ikke spiste tærten -
- legede hun kylling med ham og sagde:
"Jeg lader kameraet køre, indtil du spiser den, hr."
- Så han gjorde det. - Ja.
Det var bare spaghetti. Han er så barnlig.
Han var meget tæt på at kaste op.
Han indrømmede, hvor flovt det var.
Da vi gjorde det omvendte ved dig, sagde du:
"Jeg spiser det bare. Ingen problemer."
Vi har hver vores grænse for, hvad der ser ulækkert ud.
- Nogle mennesker giver bare. - Ja.
Nogen er professionelle, og nogen er ikke.
Det er min yndlingstærte.
- Skumfiduser. Havfrueskumfiduser. - Det er bare glasur og skumfiduser.
Hvordan fik du de piger til at gøre det, de gør lige om lidt?
- Jeg tror... - Det.
Det er Hollywoods sande magi. At man kan sige:
"Vi skal bruge to gravide kvinder, der skal være nøgne."
- Og det er ikke svært. - Og det er ikke...
- Man har flere valg. - Nogen vil gerne.
For jeg er cirka så gravid nu...
Du ville nok ikke gøre det?
Jeg skal i hvert fald ikke vise mig nøgen for nogen.
Det sker ikke lige foreløbig.
Jeg husker, da Adrienne skrev det i manuskriptet. Jeg sagde:
- "Virkelig? Nøgne, gravide kvinder?" - Ja.
- Hun sagde: "Det bliver sjovt." - Jeg sagde: "Nej. Det er ulækkert."
- Og hun havde ret. Det virker. - Det er virkelig sjovt.
Hun sagde op i morges. Vi kunne ikke nå at ringe rundt.
- Han er god. - Det er han.
Nathan Fillion.
Han er så charmerende og sjov og klodset og gør det rigtig godt.
- I virkeligheden og på skærmen. - I virkeligheden.
- Han er så pragtfuld i den rolle. - Ja.
Dr. Mueller underviste mig i sommers på et kursus, og keder det her dig?
Nej. Jo.
Og han forstår at bære en kilt. Han mødte op i kilt en dag.
Han blev ved med at prale med en havekilt, han havde.
Og jeg sagde: "Nej. Du har ikke nogen kilt."
Han sagde: "Jo, jeg har. Jeg tager den på."
Jeg ved ikke, hvad jeg mener om den.
Han kunne godt bære det. Jeg tror ikke, jeg ville kunne.
- Han kunne. - Jeg var imponeret.
Damerne kunne lide det.
Han ejer den bare.
...sig ikke tillykke hver gang du møder mig.
Jeg beholder babyen. Men det er ikke en fest.
Kulisserne var flotte, for det er bygget inden i et hus.
- Ja, et af de søde små huse. - Ja. Men det var virkelig...
Når jeg kom ind, tænkte jeg: "Nå, vi er hos lægen. Fint."
Vores dekorationsfolk var helt i top, for de arbejdede med ingenting.
- Og de måtte arbejde så hurtigt. - Ja.
Ja, jeg tænkte... Ja.
Kom ind.
- Navnet Pomatter er rent faktisk... - Det er sandt.
Adrienne var stor Yankees fan.
Hvilket var i orden, selvom jeg er Red Sox fan.
Så Pomatter er rent faktisk "Po" fra Posada -
- "mat" fra Don Mattingly -
- og "ter" fra Derek Jeter.
Det fortalte hun mig, efter jeg var fanget.
Ja.
Men ingen tillykke. Du skal helt sikkert have et baby.
Ingen tak skal du have.
Så de næste otte måneder, er jeg her for dig.
Hvis du har nogle spørgsmål, så ring bare. Du skal testes -
- det snakker vi om til den tid.
Du får en recept på...
I er så gode sammen i de her scener.
Det er så sjovt.
- Han er så morsom. - Han skaber alle de små stykker.
Der hvor han, om lidt, prøver at give...
- Give mig papirerne. Ja. - Det er godt.
Motion. Sex?
Jeg dyrker ikke nogen af delene så meget...
Okay. Spørgsmål om kost?
Nej. Man skal bare spise sundt, ikke?
Spis sundt. Undgå visse oste og visse fisk.
Receptionisten kan give dig en liste med kostråd.
Hvad man må og ikke må.
Og her er din recept.
Og jeg vil... undskyld.
Adrienne var så præcis omkring alting.
I manuskriptet stod der, at lægens kontor er rodet.
Men hun vidste, de ikke ville forstå det.
Det blev kun lidt rodet. Hun sagde: "Jeg vil have..."
"...totalt, meningsløst rod." Som var noget eksploderet.
Hvor gravid er jeg, helt præcist?
Meget gravid. Graviditet er ikke et gradsspørgsmål, så at sige.
Jeg mener, hvor langt er jeg henne?
Godt og vel seks uger.
Ja, det var da Earl drak mig fuld den aften.
Det lille halve smil får mig hver gang.
- Og den grusvej. Så sjov. - Ja.
Der er cafeteriet.
Bussen kom for sent.
Hvorfor køber din mand dig ikke en bil?
Fordi jeg ikke må tage nogen steder.
Og dig, sent på den igen.
- Se Cheryls hår. - Det er utroligt, ikke?
Hendes tørre makeup og hendes hår.
Hvem kalder du en spand ost, din kvie?
Kom så i gang, inden jeg fyrer dig.
Fald ned, din psykotiske abe!
Hov! Hvad laver du? Luk døren.
Jeg kan lide alle badeværelsescenerne med damerne.
Ja, de er gode.
Der var en ny læge. En mand.
En mand. Nåda. Er han single? Måske passer han til Dawn.
Nej, jeg tror, han gik med ring.
Sær fyr. Nervøs. Fra Connecticut.
Hør, skat, kunne du gøre mig en tjeneste?
Hvad?
Gamle Joe kom og satte sig ved mit bord. Tager du ham ikke?
Du er bedre med ham, end jeg er.
Hvorfor mon hun ikke vil betjene Andy Griffith?
- Ja. Det er ubehøvlet. - Det er mærkeligt.
Det er mærkeligt. Det er uheldigt.
Han var så god.
Jeg har det fint.
Nu hvor du gennemgår det med at være gravid...
Har du de samme problemer, som Jenna havde?
- Jeg havde ikke morgenkvalme. - Det var godt.
Jeg synes, det er interessant i film.
De har altid de her meget specifikke ting...
- ligesom at alle har morgenkvalme, og alle vralter, når de går.
- Og det er ikke tilfældet for alle. - Ja.
- Han er så... - Han er god.
- Det siger jeg til Cal. - Alle mine forretninger...
Det er nok mine yndlingsscener.
Min tankstation.
Ja. Det må have været sjovt.
Jeg ved, hvor sjovt det var for os, der sad rundt om -
- at se jer sammen.
Det var virkelig sjovt.
Jeg vil ikke tolerere, at det er så varmt...
Det er utroligt, for under en optagelse gør folk alle mulige ting -
- de spiser pistacienødder og den slags.
- Ja. - Når Andy var på, var alle der.
Det er rigtigt.
Jeg følte, at det mest var et cafeteria -
- og at jeg mest var en servitrice, når han var der.
- Ja. - De scener.
Ingen kartofler. Tomater.
- På en tallerken mere. Salt og peber. - Er det alt?
Han minder mig så meget... Hans accent.
Han er helt præcist... Jeg tror, han er fra North Carolina.
Ja.
Måske er det den generation.
Men han minder mig så meget om min fars forældre -
- og deres venner, som jeg voksede op blandt, da jeg var barn.
Præcis den accent og den egn, det er så morsomt.
- Han er så varm og bedstefaragtig. - Ja.
Ja, og jeg kan huske, at Adrienne prøvede at gøre ham ondere.
- Ja. - For han er bare så sød.
For han er simpelthen en varm fyr.
Og Adrienne sagde: "Nej. Ondere. Ondere."
Ja. Jeg husker... Det var vist den scene -
- hvor han optog, og han gjorde det perfekt.
- For det gjorde han hver gang. - Ja.
Han sagde: "Vi må tage den igen."
Og jeg sagde: "Hvorfor?"
Han sagde: "Der kørte en bil forbi. Lyden bliver ikke god."
Han havde ret. Ingen havde hørt det.
- Men I gik tilbage. - Ja, han er totalt professionel.
Fem minutter? Vil han ikke have det hele?
Nu afslører jeg måske noget -
- men Adrienne har faktisk været på fem-minutters dates.
- Nej. - Det er lidt virkelighed der.
- Hold da op. - Jeg vidste det først senere.
Det kan jeg lige forestille mig.
Jeg kan se hende sige: "Lad os bruge fem minutter."
Vi tager fem minutter.
Sker der ikke noget, smutter vi.
Og sker der noget, smutter vi alligevel.
Så vil de have mere. Det var hun utrolig til.
Hun er i hvert fald ikke Dawn. Hun spiller skuespil her.
Nej. Du godeste.
- Men hun havde nogle sjove... - Ja.
Hun er mere et sexsymbol end noget andet.
Det var altid det sjove og det svære.
- Vi skulle få hende til at se... - Ja.
...bleg ud. - Ja. Gusten hud.
Ja.
- Er du med barn? - Vær stille.
Jeg har set det udtryk hos en kvinde før.
Se hans øjne.
Vi lavede sød elskov...
Annette blev vores klipper. Jeg tror ikke, det er den samme Annette.
Men ved den replik tænker jeg på hende.
- Det er Annette. - Ja.
Hvornår skal du føde?
Joe. Ikke så højt. Jeg vil ikke miste jobbet.
Jeg sparer op, så jeg kan forlade min mand.
Hvorfor? Hvad er der galt med ham?
Der er noget ved dialogen -
- som Adrienne skrev til Jenna sammen med den mand -
- og jeg har tilbragt noget tid med at filme i en lillebitte by nede sydpå -
- og det er de her scener, der lyder mest ægte for mig.
De minder mig om en kvinde, jeg kendte...
- Interessant. - Som... Bare at sige alting...
Jeg ved det ikke. Der er bare noget ved det.
Det lille forhold, som jeg holdt så meget af.
Giv gamle Joe noget juice uden is -
- og noget salt og peber. - Okay.
Hej, Earl.
Godt, godt.
Nej, jeg er glad for at du ringede. Henter du mig i aften?
Nej, det er fint. Jeg beder Becky om at køre mig.
- Han er skøn. Han er en god ægtemand. - Han er skøn.
- Jeg kan ikke hente dig i aften. - Ja.
Earl, Jeg må komme tilbage, vi har travlt i dag.
Okay, hej.
Jeg elsker også dig.
- Altså. - Løgner.
- Jeg kan godt lide den slags musik. - Ja, den er god.
Jeg kan huske, første gang Andy viste os musikken -
- med den scene.
Den sekvens her. Adrienne og jeg var henrykte.
- Ja. - Det er pænt.
- Og chokoladen og...
Det er bare en smule fred midt i al vanviddet.
Det er vel, hvad køkkenet er for din figur.
Og som enhver god kok stikker du bare fingeren ned i det.
Jeg håber, det sker på alle de restauranter, jeg går på.
En pæn kjole, Dawn.
Det her er så morsomt.
Pyt. Mænd kan godt lide lidt kød på bagen, ikke Jenna?
Jeg aner det ikke.
Apropos mere kød. Har Earl nogen anelse om...
Apropos mere kød.
Nej. Han bemærker det ikke. Jeg stikker bare af.
Hvor mange penge har du sparet op?
Ikke mange. $ 1200. Og jeg kan spare flere op...
Jeg elsker Cheryls næste replik:
Hvor stor er præmien?
"Din hud ligner et normalt menneskes."
Jeg er ikke sikker.
Jeg tænkte på at lave en helt speciel, som dem min mor plejede at lave.
En hvor man ikke først tror, at ingredienserne passer sammen.
Dawn, du er smuk! Din hud ser helt normal ud.
Tak.
Cheryl er så sjov.
Jeg elsker, at Adrienne giver den lidt tid.
Hun giver den et øjeblik. Rytmen og reaktionen.
Hun tænker: "Det var sødt sagt. Hov, vent. Nej."
- Det er slet ikke sødt. - Nej, hun er ikke sød.
"Jennas Kagehimmel."
Okay. Tilbage til virkeligheden.
Kan du give mig et lift?
Her er en anden scene, som det var utroligt -
- at Adrienne skulle være med i.
Vi måtte optage de scener så hurtigt.
- Ja. - Og hun spillede med i dem -
- og løb så om og instruerede dem -
- og prøvede at se vores præstationer, mens hun spillede.
Jeg ville have meget svært ved det.
Jeg blev svimmel bare af at være sammen med hende og se på det.
Hun instruerede bare.
Så skiftede hun rolle og råbte: "Tak."
- Ja. - Hvilket også altid var sjovt.
Det er også en af de fantastiske ting ved hende -
- at hun vidste præcis, hvad hun ville.
Hun kunne gøre alt det på én gang -
- men hun samarbejdede gerne -
- og det hjalp med at få det til at ske.
Hun var virkelig... Vi havde et fantastisk hold -
- og hun stolede på alle på holdet.
Ja.
Der var så mange hunde i det kvarter.
Der var mange hunde. Det kan jeg huske.
De ville bare ikke holde op -
- før vi gav dem alle sammen madder med jordnøddesmør.
Burde jeg ikke sige det?
Kommer Peter -
- efter mig nu? - Det må du godt sige.
- Jeg kan huske hundene. - De blev bare ved med at gø.
- Jeg kan høre dem. - Man kan høre dem.
Hvad? Hej! Dr. Pomatter.
Hvad laver du her?
Åh, bilen ville ikke starte i morges. Gud ved hvorfor. Jeg skal med bussen.
- Næste replik er en af mine favoritter. - Ja
Der er rart derovre.
Ja. Hvis man kan lide træer.
Adrienne skrev et sjovt manuskript.
...hvem kan ikke lide træer?
Det er en lang gåtur. Har du noget imod, at jeg sætter mig?
Slet ikke.
Det, der virker med ham...
Vi kan tale om ham, når nu han ikke er her.
- Ja, det er så sjovt. - Pragtfuldt.
For han er kejtet, uden at det føles...
- Det er ikke skuespil. - Nej.
Ikke som: "Jeg er på scenen. Jeg er kejtet nu."
- Han er ikke for stiv. - Nej.
- Og han er oven i købet så varm. - Ja.
Det hjælper nok, at I begge er ganske tiltrækkende mennesker.
Vi sad ved monitoren og sagde:
"Tænk, hvis vi ikke havde fundet så grimme mennesker?"
Jeg var lige ved at udtænke en ny, da du kom.
Havde du lavet den tærte, du gav mig?
Ja. "Skumfidus Havfrue Tærte."
Jeg fandt på den, da jeg var ni år, i min havfruefase.
- Hvordan var din havfruefase? - Min havfruefase.
- Smuk. - Virkelig. Skønt.
Den kunne vinde konkurrencer og få præmier.
Tak.
Ja.
Du ved, der var en tærtecafé tæt på mit barndomshjem -
- og jeg gik derhen hver dag efter skole.
Noget andet, vi gjorde, fordi vi havde så kort tid til at optage -
- er, at Adrienne...
Jeg tror, der var omkring to ugers indøvelse...
- Ja, I arbejdede sikkert... - For dem, der kunne nå det.
Vi diskuterede virkelig scenerne, og jeg husker, da vi indøvede denne scene.
For når man optager en film på 20 dage...
- Ja. - Der er ikke tid til at komme på settet -
- og snakke om den i en halv time.
Så vi havde en indøvelsesproces, hvilket ikke altid er almindeligt.
Især for noget på denne størrelse.
Ja, så det var...
Adrienne og jeg havde en rar periode...
Jeg blev først klar over for nylig -
- at da du havde fået "Mission Impossible"...
- Ja. - Vi ventede et antal måneder -
- seks tror jeg faktisk.
- Det var ikke en 20-dages film. - Nej, det var ikke en 20-dages film.
Og den havde et lidt større budget, var vist, hvad der skete.
- Lige akkurat. - Ja.
Det er ret utroligt, hvad de kan få ud af det.
De får virkelig dollaren til at strække langt.
Men vi havde altså de seks måneder, hvor på det tidspunkt -
- føltes det, som om vi bare sad med hænderne i skødet.
Men vi havde masser af tid til at sidde og snakke og tænke -
- og lade det hele trække.
Hvilket var sjovt.
Det her er sjovt.
- Det er her, det går i gang, føler jeg. - Ja.
- Jeg synes, du har ret. - Der er den musik igen.
Det er hans musik. Han spiller bare.
Kom nu, skat.
Jeg har ondt i maven.
Det er over en måned siden.
Det var den her scene -
- hvor jeg ikke kunne lade være med at grine af ham.
- Ja. - Og Adrienne endte med at komme.
Det var et par dage før jul.
Det var sidste optagelse, sent om natten -
- og jeg kunne ikke holde op med at grine, for vi var så udmattede -
- og trætte, og Adrienne kom ind til sidst og sagde:
"Vil du gerne hjem til jul?"
Og jeg tænkte bare...
Det var bare så ulækkert.
Jeg kan huske den her.
Jeg sidder ved skærmen med høretelefoner på -
- og lytter til de lyde, han snart laver.
- Jeg ved det. - Sådan rigtig gnubbende.
Jeg sagde: "Adrienne, det er ulækkert."
Hvad vil du have mig til at sige?
Han er så sjov i den scene. Jeg føler, at herfra...
- Så starter det. - Så starter det.
I første del opbygger vi personerne og sætter scenen.
- Men ved ikke, om man må grine. - Nej.
Men nu ved man, at okay.
Vi havde lige haft premiere her i New York.
Og min mor og far kom til den -
- og de er aldrig før kommet til en premiere med mig.
Og min mands mor og far. Vi var alle ude at spise bagefter -
- med en af mine venner og hendes mand -
- og det var så sjovt at høre alle fædrene...
Vi kom til at tale om den scene, "kom nu, kom nu, kom nu."
Og vi grinede så meget, for alle mændene sagde:
- "Nå ja." Sådan... - Alle var med.
Alle kunne identificere sig med det. Det var så morsomt.
- Jeg elsker også den sang. - Ja, jeg kan også godt lide den.
- Det tog lang tid at finde den. - Jeg elsker den.
Vores musiksupervisore fandt den.
- Hvem er det? - Jeg tror, det er Langhorn Slim.
- Det tror jeg. - Den er helt perfekt til ham.
Super cool. Og jeg elsker måden, scenen er filmet på med blomsterne -
- og at vi følger blomsterne.
- Han er skøn. Eddie er... - Han er skøn.
- Fremragende. Ja. - Han er også sådan en sød fyr.
Servitrice. Dawn.
Beklager, skat, men du sidder ved mit bord.
Alle hendes borde er optagede.
Ja, men jeg vil have hende.
Hvis du vil spise, er det her med mig som servitrice.
Er hun din ven? Kan du fortælle mig om hende?
Hvad hun kan lide og ikke kan lide ved en mand?
Skat, jeg er her bare for at servere dig tærte eller kaffe.
- Jeg uddeler ikke romantiske råd. - Hvad nu, hvis jeg betaler dig?
Vi mødte Eddie ret sent. Altså ikke sent i castingen.
Han kom med, da vi var cirka midtvejs gennem castingen.
Men vi havde set mange mennesker og mange gode.
Ja, for han kunne spilles på så mange forskellige måder.
Men han var bare perfekt.
Han har hjertet og glimtet i øjet.
Fuldstændig.
Jeg skulle møde en, der hed Pete. I stedet sendte han Ogie.
Adrienne og jeg kan lide ham, fordi han har vores højde.
Han er ikke 2 ½ meter høj, så vi kunne forholde os til ham.
Og han har en helt ny 6 måneder gammel baby, han er meget glad for.
Hun er også kær. De er alle sammen så kære.
Ja.
Jeg siger dig, Jenna, din makeup og din magiske tærte var for gode.
Beklager.
Hvad skal jeg gøre?
Se ham lige.
- Kom med. - Jeg skal kaste op.
Okay, så går jeg selv derover.
Jeg er en tålmodig mand, Dawn. Jeg ved, hvad jeg vil have.
Bla, bla, bla.
Jeg er revisor.
- Revisor. - Ja, "plus tillæg."
Jeg har hørt folk blandt publikum sammenligne -
- Eddies figur med vores nuværende præsident.
Der er nogen, der synes, der er lidt af det i ham.
Jeg havde ikke tænkt på det, før det blev nævnt for mig, men...
"Jeg er revisor."
Det er meningen, vi skal være sammen.
- Du kender mig ikke. - Jo, jeg gør.
Du er Dawn.
Du inspirerer mig til at lave poesi. Her er et digt, jeg laver nu og her.
Dawn, kan jeg give dig glæde som du bringer mig solskin?
Kan jeg holde dig et minut og lade det være evigt?
- Kunne du lige det? - Nej!
Hvad med en spontan sag, der rimer?
Hele livet har jeg kun mødt skøger Men du er en dronning
Da da da, da da da da Noget med honning...
- Det er ikke helt færdigt. - Lad mig være!
Det kan jeg ikke. For jeg er forelsket i dig, Dawn.
Og du skal være min kone.
Hør på mig! Du gør mig dårligt tilpas!
Du er en skør lille stodder, og jeg ville ønske, du ville forsvinde og dø!
Adrienne blev ved med at sige:
"Græd voldsommere. Du skal virkelig græde her."
- Jenna. Du taler altid i telefon. - Beklager, det er vigtigt.
- Hvorfor er det så vigtigt? - Kan jeg få lidt privatliv?
- Lew er så perfekt i den rolle. - Se ham lige.
Han nyder det bare.
Ja, han går rundt og nynner.
Ja, han synger sine små sange.
Hej, dr. Pomatter. Det er Jenna Hunterson.
Det er sikkert ingenting, men du sagde, jeg gerne måtte ringe.
Og i morges blødte jeg lidt.
Jeg elsker, når Cheryl kommer og gør det her.
Det var ikke nødvendigvis en del af det -
- men det er noget, veninder gør.
- Ja. - Piger gør bare sådan.
Sådan er kvinder. Lytter bare og leger med ens hår.
- Det er, som om de er søstre. - Ja.
Det irriterer hende vildt.
Det siger jeg ikke. Du fortæller ikke dine hemmeligheder.
Så det er noget hemmeligt?
Nej. Jeg skal bare mødes med lægen. Det var det. Hvad er din?
Det kan jeg ikke sige. Ikke endnu!
Hvorfor ikke?
- Hov! - Hov!
Har du ikke kunder?
Hvorfor siger du aldrig noget rart? Som: "Går det godt?"
"Godt at se dig i dag." Eller: "God æbletærte i dag?"
Den her kunne jeg ikke få sagt.
- Ja, vi måtte tage den et par gange. - Jeg var hjernedød, tror jeg.
Jeg kan godt lide hans smørrede grin her, som om han ved præcis...
Jeg tror, det i virkeligheden er Cal.
Han er slet ikke sådan en idiot, han ved godt, han gør det.
- Jeg elskede den gamle bus. - Er det ikke en fed bus?
- Den kunne knap nok køre... - Nemlig.
...men jeg elskede dens udseende.
Jeg var også vild med det lille hus, vi brugte som lægens.
- Det er så realistisk. - Var det i Pasadena? Hvor var det?
Det var i South Pasadena. Og der er det ene misfarvede træ.
Nå ja. Hvilken årstid skulle det være?
Ikke rigtig nogen.
Det er lidt tilfældigt, så det kan være alting.
Adrienne ønskede en tidløs -
- stedløs, eventyragtig location, undtagen det træ.
Ja, og den her scene optog vi tidligt om morgenen -
- og af en eller anden grund var vi klar meget tidligt.
Vi måtte ringe til Nathan og få ham til at komme tidligt.
Jeg griner altid, når jeg ser den scene, for jeg synes, vi ser så trætte ud.
- Virkelig? - Vi har begge to sådan nogle øjne...
Tidligt om morgenen, knap nok åbne og sådan lidt hævede.
Okay. Godt.
Du kan klæde om igen og komme ind på mit kontor bagefter.
Skal du ikke undersøge mig?
Nej, det behøves ikke. Klæd om og lad os tale.
Okay.
De her scener var så mærkelige, for vi optog ikke...
Det var et andet hus, ikke?
Vi lavede dem begge to i det samme hus.
Men facaden var...
Ja, facaden var et andet hus.
- Facaden var et andet hus. - Ja.
Jeg tror også, det regnede nu.
Ja.
Men filmmagi.
- Det ligner en smuk, solrig dag. - Ja.
Egentligt ikke.
Er det alt, du har at sige?
Ja.
Han er god i den her scene.
Hvad så?
Ingenting.
Du må godt gå nu.
Vi ses næste gang til din aftalte tid. Tøv ikke...
Med at ringe hvis jeg har spørgsmål.
Nemlig.
Hvorfor skulle jeg komme helt herhen, hvis det er et normalt symptom?
- Elsker dig. - Han elsker mig.
...for at høre, at det er normalt?
Jeg har ikke noget at sige.
Og hvornår åbner I normalt? KI. 8:30?
KI. 9:00.
Han er så alvorlig.
Du mødte to timer for tidligt for at sige, at det er normalt?
Det var vist en af de sværeste scener at optage rent dramatisk.
Det var...
Under prøverne var det svært at finde det rette...
Det var vanskeligt. Det er her, hvor det hele vender.
Så vi indøvede det på mange forskellige måder -
- for at finde ud af, hvad de enkelte niveauer skulle være.
Ja, og i hver optagelse var det helt anderledes.
Det var en af dem, hvor jeg bare måtte stole på Adrienne.
Hun ved, hvordan det skal klippes sammen -
- og hun har det i hovedet.
- Hun tager, hvad hun skal bruge... - Og det gjorde hun.
Hun sagde: "Jeg har det fra den optagelse og det fra en anden."
- Og der er kysset. - Der er det.
Hør!
Gå ikke væk fra mig.
- Jeg elsker, at han lukker døren. - Ja!
"Vi kan ikke lade døren stå åben!"
Dette er min yndlingsreplik i verdenshistorien, nogensinde.
Kaffe er på listen over dårlige ting...
Hvilken slags læge er du?
Jeg har set den 20.000 gange, men jeg griner hver gang.
Du er gift. Jeg er gravid. Du er min læge.
Du har ret. Det er skørt. Det er uetisk af mig.
Til de her fik vi hele verden til at dreje rundt.
Det var utroligt, så stærkt.
Der var en fyr på holdet, som kendte en anden fyr.
De byggede den her vanvittige drejeskive, som I stod på.
- Så drejede de os på den. - Og alle løb rundt om.
Det ser ikke så hurtigt ud, men det var det. Den drejede.
- Boomstangen... - Stakkels lydmand.
De måtte løbe rundt om os uden at blive set.
Måske burde vi ikke stå midt på gaden.
Nej, jeg skal på arbejde.
Det tager mig lang tid at komme derhen.
Jeg vil ikke komme for sent.
- Lad mig køre dig. - Nej. Jo.
Jo tak.
Det her er noget... Denne scene, den optagelse her.
- Pletten? - Ja, pletten.
Første gang jeg så den på Sundance...
Det her var en af de gange, hvor vi optog og...
Vi havde ikke engang optaget scenen...
Vi lavede cafeteriascenen, før vi optog kysset og alt det.
Og Adrienne sagde: "Gør det mørkere, gør det mørkere."
Og jeg sagde: "Det er for meget, det bliver ikke sjovt.
Folk vil synes, det er for..."
Og første gang vi så den på Sundance -
- fik den det største grin. - Ja.
Den visning. Og jeg ville bare sige til hende:
- "Du havde bare så meget ret." - Ja.
Der var mange gange, hvor jeg så op og sagde: "Du havde ret."
Du havde virkelig ret.
Det er sjovt.
For mange gange gik vi ikke frem og tilbage, hvor hun sagde:
"Jeg ved ikke. Det er for meget. Hvad synes du?"
- Jeg er farveblind med rød og grøn... - Det er Shane, min mand, også.
- Virkelig? - Ja, han er delvist farveblind.
- Jeg kan se farver... - Du kan se nogle.
- Men gråtoner er svære... - Nogle gange tager jeg fejl.
- Det er interessant. - Det var en af de "nogle gange".
Adrienne kom hen og sagde: "Hvad synes du?"
- Jeg sagde: "Jeg kan slet ikke se det." - Det er interessant.
Så hun er måske blevet opildnet af:
"Det er der slet ikke. Hvad snakker du om?"
- Tak, Michael. - Ja, ups.
- Du kan ikke... - Jeg kan se det på skærmen -
- men den dag kunne jeg ingenting se.
- Det lignede bare hud for mig. - Det er interessant.
Shane har virkelig svært ved at se farver.
Eller mønstre, hvis det er paisley.
- Også mig. - Han kan ikke skelne -
- den enkelte farve uden at koncentrere sig.
- Ja, det er næsten... - I har det samme.
Jeg føler mig lidt langsom -
- fordi jeg ser farven, men jeg kan ikke fastslå den.
- Hvorfor kan jeg ikke det? - Shane har det samme.
- Har din bedstefar det? - Næppe.
Hans morfar har det.
Måske, for min morfar døde -
- da jeg var meget ung.
- Men de indrømmer det sjældent. - Ja.
- Hvis de gjorde... - Det var sejt.
- "Jeg kan da se farver." - Vi ved det ikke.
- Ja. - Helt skørt.
Jeg ville nærmere skilte...
- Ja? ...med det.
Det er interessant. Men der var mange af den slags ting.
Men det var Adriennes sprog.
For der er meget...
Mere i denne film end i noget, jeg har lavet før.
Der er mange forskellige lag, hvor den er -
- virkelig vanvittig og fjollet og så virkelig ærlig og ægte.
- Ja. - Og hun klarede den balance.
Hun vidste, hvornår hun skulle skifte.
Hun havde det i hovedet, en overordnet plan -
- og hun fik det til at virke.
Ja, hun brugte også humoren i virkeligheden meget.
Nemlig.
Når det bliver skørt, er det virkeligheden i det skøre.
- Folk er skøre. - Ja, det er vi alle sammen.
- Ja. - I min verden er de alle sammen skøre.
- "Hvad ved du?" - Han er så god.
- Jeg elsker hans butterfly. - Ja.
Nu ved jeg, hvorfor man siger: "Arbejd ikke med børn eller dyr."
For man skulle tro, det ville være nemt -
- for et barn at være uartigt.
- Men han var sådan en god dreng. - Ja, han var så sød.
Han opførte sig så pænt.
Han ville ikke smide med noget.
Ja, og barnets stakkels rigtige mor fik ødelagt sit liv.
Ja, nu er han nok et forfærdeligt barn.
Ja, som synes, det er fedt at smide mad på folk.
- "Det lærte de mig på filmen." - "Jeg fik ros."
"De var så glade, da jeg endelig var slem."
"Sikken mor du bliver!" Åh, se lige.
- God grammatik til en bogtitel. - Ja.
Men hun kommer alligevel...
Hvis det er en pige.
Vi ville give dig noget, som alle kvinder bør læse.
Og alle kvinder bør læse sådan noget. Tror vi nok.
Mange tak.
Det er en Adrienne-isme der at droppe "vi synes".
Synes, "vi synes".
...gennem advokater?
Jenna, man kan ikke sælge en baby.
Jeg tænkte bare, at så havde jeg -
- måske nok penge til at komme væk fra Earl.
Det eneste, der tiltrak mig ved manuskriptet -
- og jeg er rigtig glad for resultatet -
- er, at her taler hun om at sælge babyen -
- hvilket ikke er godt. - Nej.
Og hun har en affære med lægen -
- og der kommer en affære mere. Jeg vil ikke afsløre noget.
Måske ser nogen kun filmen med kommentarer.
Men det er ting, man normalt ikke går ind for -
- og de er usympatiske træk. - Ja.
Og alligevel går man ind for disse mennesker.
Man ønsker, at de klarer sig godt, og dømmer dem ikke.
Måske er det, fordi Adrienne ikke dømmer dem -
- i forbindelse med filmen.
Da jeg læste den -
- blev jeg aldrig stødt over de ting, Jenna sagde.
- Ikke engang det der. - Ja.
Jeg blev ikke stødt, da hun sagde -
- at folk sælger deres babyer.
- Hun er i en svær situation... - Ja.
...som hun bare vil ud af. - Ja.
Og hun var virkelig god til at...
Første brev til min baby.
Det her er smukt. Et kærlighedsbrev til babyen.
Ja, og det er noget, nu hvor jeg er gravid -
- jeg sad i biografen til premieren -
- sammen med min mand, og jeg så på ham og sagde:
"Græder du?"
Jeg tror, man bliver følelsesmæssigt berørt...
Men du har ret.
Hun virker ikke som den bedste mor, men hun er modig.
Ja, og måske er det derfor, det virker.
Det er, fordi den opdeling med at have begge dele...
Alle har deres fejl -
- og alle har noget fantastisk ved sig.
Ja. Og hun går ikke ud og drikker sig fuld eller noget.
- Nej. - Det er bare...
Hun vil ikke have det.
Hun tænker: "Mit liv er skidt. Hvorfor bringe nogen ind i det?"
Ja, men det er ikke på grund af egoisme.
Ikke: "Jeg vil ikke have barnet, fordi..."
- Jo, der er vel lidt af det. - Ja.
Jeg er nok ikke helt retfærdig, men i det brev...
"Hvorfor skulle jeg bringe dig ind i det rod?"
For det er en katastrofe.
Det er vist første gang, jeg lægger mærke til den sportsplakat.
Ja, det er sjovt, for dekorationerne -
- skal godkendes i film.
Jeg ser på den plakat hver gang, for vi mistede den -
- eller måske var det den der. - Åh, Gud.
De er ikke billige, kan jeg sige dig.
- Ja. Under afslutningen... - Wow.
Afslutningen er den del af filmen, du ikke behøver at lave.
- Jeg har ingenting... - Som er ligesom...
Det er ligesom, når man rydder op efter en fest -
- og man tænker, hvor forfærdelige ens venner er -
- at behandle ens hus på den måde. "Hvorfor skulle nogen kaste op der?"
Afslutningen er ugevis af det.
Af "jeg kan ikke tro, han ødelagde den vase."
Ja, ja.
Det er det allerførste, vi optog.
Den allerførste scene, vi optog i hele filmen.
Klokken er nok halv 7 om morgenen.
Ja.
Og han skulle slå dig.
Og Jeremy slog mig virkelig, flere gange. Det var ligesom:
"Godmorgen, velkommen til optagelsen af "Waitress".
Du får nogen tæsk i dag."
- Ja, 19 dage tilbage. - Nitten, ja.
Det var interessant.
Det virker bare bedre, hvis de virkelig slår dig.
Ja, det gør det vel.
Hvorfor har du så en kuffert?
Makeupfolkene og jeg stod og sagde:
"Gud, hendes ansigt er rødt de næste 20 dage."
Ja.
- Vi var alle sammen nervøse. - Tænk, hvis jeg fik blå mærker.
"Får hun let blå mærker?
For det vil være en katastrofe."
Den scene er interessant -
- for normalt griner alle, når man ser den med publikum -
- og så sker det her, og de bliver overraskede.
Det er en af de ting, Adrienne var virkelig god til.
- I livet har man glad og trist... - Ja.
...på samme tid, hele tiden. Sjovt og elendigt.
Man kan ikke inddele livet.
Jeg tror, vi har fundet ud af, at med denne proces...
Det er meget spændende at se filmen være ude -
- og jeg elsker den film.
Men samtidig savner jeg Adrienne meget.
Noget, hun virkelig stræbte efter her, var -
- at man kan have noget sjovt og i samme øjeblik -
- kan man have noget katastrofalt. - En katastrofe, ja.
Han slår hende, og hun laver mad til ham.
- Utroligt. - "Tag hjem og lav mad til mig."
- Ja, utroligt. - Han er noget særligt, den fyr.
- Det er han. Helt i top. - Se T-shirten.
Det er en af de der muskel-T-shirts, hvor armene kun lige...
Jeg tror, det var Jeremys egen, ikke?
- Jeg laver bare sjov. - Jeg tror hele garderoben...
- Og jeg har mor-jeans på. - Det har du i hvert fald.
Og så er der den baggrund der.
Det var ikke oprindeligt i huset.
- Det er en del af kulissen. - Ja.
Jeg fremhæver det, fordi det var noget -
- vi tilføjede, fordi vi tænkte, det ville give struktur.
Jeg taler bare mine følelser igennem. Jeg ved, hvordan kvinder bliver -
- og jeg ved ikke, om jeg vil have det til at ske.
Vi optog det her med håndholdt -
- fordi Adrienne og Matt mente -
- at det gav det en anderledes kvalitet.
- Nærmest farligt. - Ja.
- I optog det håndholdt. - Det er ret stationært.
- Det er ikke vildt håndholdt. - Nej.
Men du har ret.
- Det skaber ligesom... - Giver det en anden slags spænding.
Du vil tage dig mere af mig. Jeg kommer først.
Vi talte om, hvor pragtfuldt et menneske Earl er -
- men jeg tror, en spændende ting...
Ikke spændende, dumt ord.
Jeg mener, en af de interessante ting -
- ved hans rolle, og det viser sig lige her, er -
- at man ser hans usikkerhed, og hvor den kommer fra.
Og hans behov, fordi -
- umennesker er ikke kun umennesker. - Nej.
Han er bare en trængende lille fyr med behov for opmærksomhed.
Ja, for "Hvad nu hvis du elsker barnet højere?"
- Hvem skal bage tærte til ham? - Ja.
- Det er næsten... - Se, han griner.
- Det er vildt. - Ja.
Det er det, Jeremy giver rollen -
- og hvad Adrienne kom med.
At dette er en ægte mand, som er tredimensionel -
- som ikke bare er en typisk filmperson -
- som "Dårlig Ægtemandstærte".
Ja, jeg er enig.
Hej. Jeg er Norma.
Hun er også god. Jeg er vild med alle de små roller.
Fordi det er virkelig gode skuespillere.
Ikke sandt? Hun har været med i en masse.
Vi var heldige at få folk som hende til at spille de roller.
Er du nervøs?
Nej, virker jeg nervøs?
Ja, du gør. Men det er normalt.
Alle er nervøse til deres første ultralyd.
Og hun vidste, hvordan man bruger en ultralydsskanner.
Utroligt.
Kom ind, jeg har klædt om.
Hej, Doktor.
Goddag, fru Hunterson. Hvordan har du haft det?
Fint.
Jeg sidder der med min kop M&M's og Skittles...
- Og Michael mindede mig om... - Ja?
- At Adrienne altid... - Altid havde en kop... Altid havde mad.
Altid.
Joken var, at de var med på grund af maden.
For der er så meget mad overalt -
- især i en film om mad.
Men også i klipperummet -
- kan jeg huske, hun altid havde chokolade og sådan noget.
Hun havde altid noget.
- Det er en kunstig mave. - Det er ikke din rigtige mave.
- Vi brugte nogle stykker. - Ja.
- Der var en, vi genbrugte. - Der var tre slags.
Jeg tror, vi rev den der af dig og lagde den på dig igen.
Ja, det var en kunstig mave.
Det var fedt, for Nathan tog også timer i ultralydsskanning
- Medicinsk, ja. - Han er meget engageret.
Det er faktisk en ægte skanning. Det er ikke din skanning.
- Men vi brugte en ægte... - Sådan ser det ud i starten.
Undskyld.
Det ser ikke ud af meget endnu.
Det ligner ikke en baby.
Tak, Norma. Det var alt.
Om noget følte jeg, at denne scene -
- da hun ser på det og siger: "Det ser ikke..."
Det var de barskeste replikker om...
- Ja? - Som kvinde -
- for jeg synes, det er virkelig svært at se...
Det er så mærkeligt at se hjertet slå -
- og den her ting inden i en og tænke: "Wow."
Endnu mere end advokaterne og at prøve at sælge babyen.
At se det og bare være ligeglad.
- Det er virkelig... - Wow.
- Hun angreb ham bare. - Angreb bare.
Han er ikke så sexet.
De er begge to så kejtede, hvilket er så fantastisk.
Han har noget med døre.
Døre skal være lukkede.
Og her fik vi hele huset til at dreje.
Den drejeskive kunne knap nok være i rummet.
Ja, alle måtte dukke sig.
Ja.
Jeg kommer straks, Norma.
Mrs. Hunterson skal vejes. Ordner du det?
Du må gerne klæde dig på. Kom ind til mig bagefter.
Den næste scene er måske...
Hvad angår komediescener, er den min foretrukne i filmen.
Der er selvfølgelig mere rørende scener.
- Ikke? - Selvfølgelig.
Ja, jeg ved, hvad du mener.
- Han er så god i den. - De er I begge to.
Og denne pause, at hun lader den være der.
Redigeringen er flot.
- At kysse dig, mener du. - Nej, jeg mente ikke det.
Forsvind ikke i en hel måned...
Adrienne og Annette arbejdede godt sammen i redigeringen.
Kendte de hinanden før?
Nej, men når først man sidder i det redigeringsrum -
- 12 timer i træk, tager det ikke mange dage...
Jeg flyttede til New York i 4 måneder, så jeg var der hver dag med dem.
- Var jeg her dengang? - Det ved jeg ikke.
Du var i New York. Var det sjovt at bo der?
Det var koldt og vinter.
Jeg tænkte: "Jeg bor i Los Angeles. Hvorfor tog jeg herop?"
- Nej, jeg var på optagelse, tror jeg. - Det tror jeg også.
Ja, jeg tror, du lige var kommet tilbage -
- da vi lavede lydspor og alt det.
Det var senere.
Han er fremragende i den scene.
Jeg kan huske under prøverne, og Adrienne...
...for at bringe en baby til verden.
For det er det, jeg gør.
- Det er en af mine yndlingsscener. - Genial.
Adrienne vidste lige, hvordan hun ville have det.
Under prøverne var hun virkelig...
Det er en af dem, jeg ikke helt forstod, før jeg så den.
Hun havde den i hovedet.
- Hun vidste, hvorfor den var sjov. - Da han gjorde det.
- Ja. - Jeg elsker det her.
God replik. Jeremy siger den altid nu.
Ja.
Jeg ville ønske, det var fredag.
Og sangen. Den sekvens var en af de første -
- der blev klippet sammen -
- med den sang, og jeg kom til New York -
- en uges tid efter, at de var begyndt -
- for de digitaliserede stadig.
Adrienne ville ikke have mig til at ånde hende i nakken hele tiden -
- så det allerførste, hun viste mig -
- var en råklipning af det her, og det er så sejt -
- for man har den sang med det groove -
- som er en helt anden del af filmen.
Ja, der er en masse energi.
Og igen er hun ikke bange for at dvæle ved det her.
- Hvilket jeg var så bange for. - Ja, også mig.
Kom nu, det er for meget.
Jeg ville have gjort det helt anderledes.
Ja.
Måske bevæget mig lidt mere igennem det.
Adrienne havde virkelig en specifik vision omkring det.
- Det er så sjovt. - Elsker det.
- Morsomt. Han er gået ud som et lys. - Det er så godt.
I sidder så stille, at det næsten ligner et fotografi først.
Hende og vores produktionsdesigner, Ramsey -
- havde sagt, at det billede med...
Hvad kalder man dem. Gardinerne.
Det kom fra hendes hoved. Hun vidste, hvilke farver hun ønskede -
- og Ramsey ramte lige plet. - Ja.
Og din evne til at holde smilet var imponerende.
Åh, Gud.
"Kun om sex."
- Kære baby. - Kære baby.
Det er nærmest skræmmende.
Stakkels Nathan. Stakkels Nathan. Åh, Gud.
Jeg tror, det var i orden med ham.
Jeg hørte ham aldrig beklage sig.
Den næste scene her er med dr. Mueller.
Klassisk.
Hun havde svært ved at sige: "Pomatter".
Der var mange...
Til hendes forsvar havde mange det.
Inklusive Nathan. Nathan sagde det altid forkert.
Adrienne sagde altid: "Tænk på porm. Pomatter."
Det hjalp nu ikke her.
Det gik ikke så godt.
Hun er så pragtfuld, men... Der: "Pomatter".
Men vi havde problemer med at få det ord ud.
Den her...
Bare denne ene lille scene er en af mine favoritter -
- og en af mine yndlingsscener at spille -
- for det er bare så lille en del af filmen -
- hvor hun rent faktisk er glad... - Ja.
...og lidt frækkere og mindre opstyltet.
- Lidt mere piget. - Mere piget.
Ja, jeg følte mig mere som et lille barn, så jeg kunne godt lide at lave scenen.
Og hun gjorde bare sit, som vi ved.
Jeg kan godt lide den scene.
Da vi optog den, var det sent om natten i South Pasadena -
- og politiet ville have os af sted.
Ingen ville have os der mere, og vi skulle bare have den hjem.
Der er min prins på den hvide hest.
Hans dytten er fantastisk.
Jeg håber, det bliver in. Jeg håber, mænd begynder at gøre det.
Hør, fortæller du os nogensinde din hemmelighed?
Ja, det gør jeg. Når jeg er klar.
Jeg har også en.
Jeg elsker...
Er hun ikke fantastisk?
Det er hun bare.
Den her dag mistede Adrienne fuldstændig sin stemme.
Mistede stemmen, og hun er heller ikke så gusten.
- Hun er lidt snottet. - Ja.
Hun mistede fuldstændig stemmen, men de beholdt det...
- Ja. ...så hun lyder ret kær.
Det er sjovt, vi har lige talt om -
- at Ogie har den her vilde, lidenskabelige sexlyst.
Hun er træt.
- Hun har haft en lang nat. - Ja.
Hun er Dawn.
Hvordan skete det?
Han talte sandt.
Her kan man se, hvor lille Adrienne virkelig er.
- For Cheryl og jeg er ikke høje. - Nej.
- Jeg er 1,63. - Ingen af jer er særlig store.
Men pludselig følte jeg mig høj.
Han er så lidenskabelig.
Spontane digte?
Digte der bare kommer til ham på stedet.
I aftes sagde han:
Dawn, dit ansigt er en lysende måne i mit tomme rum.
Din kærlighed er som en tromme.
Ba-bum, ba-bum, ba-bum.
Jeg ved, at I ikke synes, han er særligt pæn.
Det er sjovt med det spontane.
Alle spørger, om meget af det er improviseret -
- og det var det ikke.
Adrienne skrev det.
Hun havde sit manuskript og vidste præcis, hvad hun ville have -
- og det ændrede sig ikke. Ikke alene var det ikke improviseret -
- men det ændrede sig ikke.
- Ikke mange af replikkerne. - Hun skrev det på to uger -
- hvilket er utroligt. - Ja.
Det har nok lagret sig i hendes hoved længere end det.
Men hun skrev det så hurtigt -
- og få ting ændrede sig undervejs -
- men virkelig meget få.
Meget få. Selv på settet var det ikke sådan -
- at vi sprang rundt mellem ordene.
Det var, hvad det var. Det ændrede sig ikke.
Vel ikke til døde.
- Og jeg er lykkelig! - Godt.
Det var nok, fordi hun også var skuespiller.
Hun vidste, hvordan ordene ville lyde, når de kom ud.
Ja, helt sikkert.
Vi ses derinde!
Sig ingenting.
Det ville jeg ikke. Jeg kan ikke dømme nogen. Det kan du heller ikke.
Jeg håber, jeg ikke sårede hende.
Hun klarer sig.
Jeg kan huske, da vi afsluttede den location -
- at ejeren havde fået mig overbevist om -
- at vi havde svinet stedet til, så jeg skrabede kalk af vandhanen -
- med neglene, fordi jeg troede, vi havde lagt det på som dekoration.
Og hvad så?
Jeg synes, du burde vide det.
Jeg vidste det.
- Gjorde du? - Ja, jeg troede alle vidste det.
Dette skulle ikke have været optaget ud i et -
- men de endte med at lave det på dagen -
- og for mig er det en af de flotteste optagelser i hele filmen.
Ja. Jeg synes, I fik det til at se rigtig flot ud.
Jeg elsker den måde, lyset spiller på jer -
- og på æggene. - Ja.
Kom ud og kom i gang, Jenna. Vi har ikke hele dagen.
Jeg kommer i gang.
- Cafeteriet. - Ja.
Jeg holdt af at være servitrice.
- Ja. - Det gjorde jeg.
- Ville du gøre det igen? - Ja da.
Jeg kunne lave næsten... Jeg er interesseret i alt.
Altså, næsten alt.
Ingen defekter, ingen sygdomme.
Godt. Hvad med den dårlige ægtemand?
Forfærdelig.
- Og den udtværede læbestift? - Den...
Han har virkelig flot hår.
- Perfekt hår. - Ikke?
- Der er en med flot hår... - Ja.
...perfekt hår og strålende øjne.
Se hans hud. Hvem har sådan en hud i den alder?
Ja.
Jeg siger altid, at han er præcis, som jeg vil være, når jeg bliver gammel.
Hvad spiser og drikker han?
Ja, nemlig.
Det står der ikke.
Jo, der gør. Der står:
"Selv hvis du har en snog af en mand -
Jeg er vild med, når han siger: "Før du løber skrigende bort."
...under din værdighed, og du fremstår...
Han måtte arbejde med den accent.
Det er scenerne, hvor han fortæller de her sjove historier -
- om at være på turné, og han sagde:
"Med den her unge, nye musiker, men han var en ung knægt.
Han hed Elvis."
Ja, vi ved godt, hvem det er.
Elvis?
Hans historier var fantastiske.
Hvad lavede han på den turné? Komedie...
Lavede han komedie eller også musik?
Jeg er ikke sikker. Det var sikkert en kombination.
Ja, for jeg ved, han havde en sketch -
- en footballsketch -
- men jeg tror også, han havde musisk talent.
Bare en tærte? Den er mesterlig.
Noget smukt.
Hver smag åbner sig en efter en...
Det er en smuk scene for ham.
Bare en antydning -
Jeg elsker den.
...mørk og bittersød.
Som en gammel kærlighedsaffære.
Jeg blev lige så stille til Old Joe, mens vi lavede filmen.
Det var sidste aften af lydmixet -
- og af en eller anden grund -
- for vi var midt i en scene og ved at lave noget -
- men vi bestilte mad, og alle andre fik mad -
- og jeg sagde: "Ved I hvad? Bare giv mig den skide tærte."
Jeg fik kun tærte.
De strålende øjne.
Ja. Det må du hellere.
Jeps.
Ja, søde.
Det var deres første scene sammen.
- Åh, Gud, klokken 7 om morgenen. - Ja.
Hvad siger du så? Hvad siger du så?
Det er min ordre, Cal. Og giv mig en skive Oase.
Ingen frygt der. De giver den bare hele armen.
- "Elsker det bryst." - "Elsker det bryst."
- Det kom bare. - Det skal han have.
Det var improviseret. Det stod ikke i manuskriptet.
- "Jeg elsker dit bryst." - "Jeg elsker det her bryst."
Han har så dejlige, stærke hænder.
Din stakkels mand.
Min stakkels mand bruger ble, bander konstant og sover alene.
Hvorfor bliver du ikke skilt, så?
Jeg forlader ikke en syg, gammel, skør mand. Hvem ville gøre det?
Det var det gode ved Adriennes humor -
- den slags ironi: "Jeg kan ikke gå fra ham. Jeg er ham utro."
- "Hvilket sygt menneske ville..." - "Gå fra sådan en mand?"
- Det er frastødende. - Ja, præcis.
Det er en forfærdelig ting at have en affære.
Det ødelægger folks liv, og jeg vil ikke have dig ødelagt!
Jenna, der er en sød fyr her for at se dig. Han siger, han er din læge.
Vi tog en anden version -
- men i lang tid i den, de havde passet ind -
- går hun op og siger: "Han siger, han er din læge."
Og det blev noget -
- Adrienne og jeg gik og sagde til hinanden hele tiden.
- Læge. - Læge.
Jeg savner det.
Jeg synes, vi bør ende dette.
- Nej. - Jo.
Hvorfor?
Nej da. Hvorfor?
Nej. Sig ikke noget. Bliv ikke nervøs og sød.
Tal mig ikke fra det. Bare spis op og gå. Tak.
Undskyld.
Læge.
Han arbejder ikke så meget som læge.
Nej, han spiser bare en masse tærte og har en masse sex.
Han er glad for, det ikke er en af hans andre patienter.
Af mange grunde er jeg glad for, jeg ikke er hans patient.
Her er en god scene for Lew. Han er så god i den.
Ja.
Er du lykkelig?
Ser du dig selv som en lykkelig mand?
Hvis du spørger seriøst, vil jeg svare dig.
Lykkelig nok.
Jeg forventer ikke meget. Jeg giver ikke meget. Jeg får ikke meget.
Jeg nyder bare, hvad der kommer.
Det er min sandhed. Fremlagt for dit kvindelige skøn.
"Din feminine dømmekraft."
- Hvorfor spørger du? - Ikke for noget.
Ikke for noget. Jeg så dig bare med...
- Min ven. - Min ven.
- Jeg tænkte bare. - Bare én grund.
Du ved.
Forsvundet. Special effekt.
Jeg siger ikke, hvordan vi gjorde det.
- Halvdelen af budgettet. - Ja, vi brugte...
- Han er så morsom. - Ja, han er.
Det er alle de små ting.
Den måde han gnider sine hænder på.
- Det var koldt den dag. - Ja.
Dawn?
Hvis jeg havde en penny for alt jeg elsker ved dig, havde jeg mange
Åh, han digter for mig lige nu.
En for dine tænder. En for din næse En for dine øjne
En for dit hår, din navle En for din duft
- Din duft. - Ja.
- Og så bliver det bare så sødt. - Ja, det er så sødt.
Et digt, jeg virkelig godt kan lide, er bryllupsdigtet.
- Ja. Det er rigtig fint. - Der er noget ved det.
Det der: "Jeg er sex, og jeg er alle de her ting og ja, ja, ja."
Det er så sødt.
Jeg holdt meget af det her med Cheryl. Hun gjorde det så flot.
Det er rart at se.
Det var, hvad Adrienne gjorde, som du sagde før -
- om hende som skuespiller. Hun gav hver rolle -
- den dybde og deres øjeblik...
Ja, deres øjeblik.
Godt.
For dette er mit lille eventyr.
"Mit lille eventyr."
Jeg har et lille eventyr efter mange år med ingenting.
Elsker du ham?
Cal?
Det ved jeg ikke. Men jeg elsker det.
Jeg elsker at have nogen at være køn for.
Jeg elsker at vågne op og have noget at se frem til.
Noget sjovt, hemmeligt og sexet.
Elsker han dig?
Han kan lide mig lidt. Han hader mig lidt.
Det er sjovt.
Det lyder ikke sjovt.
"Det er sjovt."
Min barms skrækkelige placering.
Jeg ved ikke hvordan, jeg skal sige det, men din barm er fin.
Den fejler intet.
Se, hvor oprigtig du er der, med "hør her, skøre".
Hør her, skøre, lad os sige det, som det er.
Men helt ærligt, du er okay.
- Her kommer "dytteren". - Her kommer "dytteren".
Okay, så ses vi fredag?
Ja.
- Okay, farvel. - Farvel.
Gudfader, ikke igen.
- Det her var først anderledes. - Ja.
Vi optog det et par gange og så det -
- og det var... - Sig, hvad det oprindeligt var.
- Hvad mener du? - Ja, oprindeligt i den scene -
- havde de sex. - Ja.
- Oprindeligt tog han hende... - Han tog hende med tvang.
...simpelthen med tvang. - Og det var...
- Det var nærmest en voldtægt. - Det var sjovt i manuskriptet -
- og det var sjovt, da vi lavede det.
Igen kunne jeg ikke lade være med at grine. Men på det punkt i historien -
- er man hos hende...
Der var noget ved det, der føltes mørkere -
- og det føltes, som om det førte til noget, vi ikke ville.
- Det skulle det ikke være. - I kom og sagde:
"Vi kan ikke gøre det." Jeg var så overrasket.
- Fordi det bare gik for vidt. - Ja.
For det er ikke, hvem han er. Han er en slem, slem fyr...
- Men han er ikke slem. ...men der er grænser.
For mig er det her det forsonende øjeblik for ham -
- hvor han vender sig om. - "Du er min skat."
"Jeg elsker dig, selvom du er tyk."
"Selvom du er tyk."
- Gør Shane det? - Ja, det er hans lille ting.
Får mig hver gang, "flæske".
- Ja, det er bare så spøgefuldt og kært. - Lige hvad jeg gerne vil høre.
- Jeg elsker hans gangart her. - Ja, hans gangart er sjov.
- Der er et eller andet der. - Ja, det lagde jeg også mærke til.
Og her hvor Nathan stikker hovedet op.
Ja, se ham lige. Han er ikke ligefrem skjult.
Nej, nemlig.
Her står bare en bil ved siden af vejen med en fyr, der gemmer sig.
Grov havredej med most frugt.
Flamberet, selvfølgelig.
- Naturligvis. - Ja, naturligvis.
Det her var svært, for huset ligger ved en meget befærdet vej.
Bilerne kørte hele tiden forbi.
Vi gjorde det rigtig sjovt for lydmændene.
Ja.
Men de rensede den, og det lyder faktisk rigtig fint.
Du ser virkelig trist ud.
Vi talte om de komiske scener før -
- men dette øjeblik er så absolut mit yndlingsøjeblik i filmen.
Jeg...
Da jeg læste den, elskede jeg også denne scene.
Ja.
Må jeg komme ind?
Nej.
Det er godt, hun skifter mening der.
- Ja, en helt anden film. - Totalt anderledes.
Den her voice-over, helt ærligt, og jeg har sagt det før -
- da jeg kom til det sted i manuskriptet -
- hvor hun siger: "Kære baby, jeg håber -
- nogen holder dig 20 minutter i træk -
- og ikke beder dig se op."
Jeg ville lave filmen, da jeg læste det.
Ja. Jeg jokede med -
- at jeg håber, den dytten bliver in -
- men virkelig, siden jeg læste det for første gang -
- tænker jeg på det, og det er blevet en del af, hvem jeg er.
- Ja. - Ikke sandt?
Og jeg håber, folk forstår, hvor meningsfuldt det kan være.
Ja.
...i 20 minutter...
Jeg elsker bare det der.
De trækker sig ikke væk. Kigger ikke på ansigtet.
Jeg elsker cover-versionen af den Howard Jones-sang.
Hvem er det, der synger?
Et fremragende spørgsmål, jeg engang kendte svaret på.
- Men han er pragtfuld og... - Pragtfuld.
Vi var henrykte, da vi fik rettighederne til at bruge den.
Bærrene.
I ser godt ud i køkkenet.
I ligner nogen, der ved, hvad de laver.
Rører i noget smeltet chokolade og knuser nogle bær.
Det lyder som en god tærte.
Ja, det gør -
- og med kanelen og sukkeret, man også så.
- Lige min stil. - Ja.
Når chokoladen er fordelt, hælder man bærrene ovenpå.
Jeg heller bærrene ovenpå.
Mor kaldte den "Ensom Chicago Tærte."
- Jeg elsker Adriennes navne. - Ja.
Ensom Chicago-tærte.
Som "Bilradio Tærte", eller "Jennas Første Kys...
Jeg vil gerne vide, hvad Bilradio-tærte er eller Jennas første kys-tærte.
Jeg skulle synge eller nynne den her lille sang -
- som Adrienne havde skrevet -
- og jeg er langt fra sanger, og vi havde en produktionsassistent -
- som vidste en del om musik -
- og jeg blev ved med at spørge ham: "Hvad er tonen? Hvordan synger jeg den?
Gør det en gang til i mit øre."
Jeg ville helst ikke gøre det.
Du undervurderer dig selv. Du lyder fremragende i den.
Hun sagde: "Du skal bare hviskesynge -
- jeg beder dig ikke synge."
Åh, Gud.
Ja, jeg kan huske, det var en af de første ting -
- da vi fik komponisten med, hvor hun fortalte mig...
Komponisten, som nu er min ven, som jeg elsker -
- og hvis arbejde jeg beundrer meget.
Men Adrienne havde en måde at præsentere -
- ligesom: "Her er vores komponist." Jeg tænkte: "Nå, sådan producerer jeg."
Tak.
Men det første, de gjorde, var, at hun havde skrevet ordene -
- og han havde skrevet en lille melodi, og hun sagde: "Hvad synes du?"
- Det er bare så godt. - Det er sødt.
Den gør mig træt og svag. Den komplicerer mit liv. Jeg bliver harm.
Jeg ved ikke, hvordan man gør. Jeg er en anti-moder.
Jeg vil ikke tale mere om det.
Jeg vil vide, hvad pokker du laver her.
Jeg lærer at lave "Ensom Chicago Tærte."
Nej. Jeg mener, hvad laver du her i byen?
Min kone. Hun er netop blevet færdig med uddannelsen og har fået job her.
Der var en replik i det her, som jeg godt kunne lide.
Det skulle nok være lidt mere kortfattet.
Men da jeg først læste manuskriptet -
- elskede jeg, at han også stiller hende rigtige spørgsmål -
- og siger: "Jamen, hvorfor er du her?"
"Hvorfor sidder du stadig fast her i den dårlige situation?"
Og jeg elskede...
Og hun sagde: "Har du nogensinde været fattig?"
Og han sagde: "Ja, jeg har været flad."
Hun siger: "Nej, det er ikke det samme."
- Ja. - "Flad er anderledes. Midlertidigt."
Og det er sandt.
- Flad er, når man har studielån. - Ja.
Og hun sagde: "At være fattig er ikke at have nogen muligheder."
- Ja. - Og det forstår man.
- Det er sådan, hun sidder fast. - Ja.
Men, du ved...
Det er derfor, hun er afhængig af Earl -
- fordi hun ikke har evnen til bare...
Ja.
...begyndte den mest intime samtale i mit liv.
Om min mor, om hvor meget hun elskede mig -
- om hvor trist hun ville være, hvis hun havde set mit liv.
Om Earl og hvordan han ændrede sig, da vi blev gift -
- og blev nogen, jeg frygtede.
Og så bliver det til en film -
- om nogen, der tror på sig selv.
Det havde jeg glemt, indtil jeg så det hele klippet sammen -
- den første gang på Sundance.
Jeg tænkte: "Nå ja, den er ret optimistisk."
Jeg huskede mere de sjove, vanvittige ting -
- og de virkelig triste, barske ting -
- og jeg havde glemt det med at tro på sig selv.
Ja, den er optimistisk.
Optimistisk er en rigtig god måde at beskrive den på.
Jeg har noget til dig. En gave.
Det er også ret utroligt, at I kunne balancere på den måde.
Uden at den vælter.
Virkelig urealistisk.
Det er ret utroligt, for nu da jeg er gravid -
- kan jeg fortælle, hvor svært det er at sidde og balancere.
- Det ville du ikke vælge? - Man vælter nemt.
Ja.
Nej, mrs. Hester, jeg tror, det er fint.
Du har ret. Han arbejder ret lidt.
Hvad laver han?
Han er den mindst hårdtarbejdende læge i...
Ja, det er vel en ret lille by.
- Ja, det er. - Og det er det virkelig.
Okay. Det var så lidt. Vi ses.
Kan du lide den?
Det er den smukkeste ting, jeg nogensinde har set!
Jeg fik den lavet til dig.
Den må have kostet en formue.
Nej, faktisk ikke.
Du skulle ikke have gjort det. Jeg kan ikke købe dig noget.
Jeg vil ikke have dig til at købe mig noget.
Hvorfor gav du mig den, dr. Pomatter?
Du ved hvorfor.
Nej, jeg gør ikke.
Det er sjovt. Når jeg tænker på jer, der balancerer der.
Gad vidst, om vi kan finde -
- det fraklip. Kan du huske det?
På lægens kontor, han sidder på en taburet -
- og af en eller anden grund flytter han sig -
- og han væltede fuldstændig. - Ja. Det kan jeg godt huske.
Det var utroligt.
- I væltede ikke der, men... - Det husker jeg.
Det var virkelig morsomt.
Okay, Adrienne er... Krøllerne, ligesom par.
- Utroligt, ikke? - De får mig til at grine.
Og utroligt at hun så afbrød scenen -
- og så bare instruerede, mens hun så sådan ud.
Vi er samlet her i dag for at fejre kærligheden mellem Ogie Einhorn -
- Det er Adriennes ven. - Nathan. Han er også god.
Må jeg sige noget?
Ja.
I al hemmelighed kan jeg godt lide det digt. Det er det.
I al hemmelighed kan jeg lide hans skjorte.
Det hedder "Ja."
Dawn, hver gang jeg ser på dig tænker jeg ja.
Ja. Vi er drevet af sand kærlighed
ja. Jeg er mere end blot en revisor
ja. Jeg er poesi, jeg er sex og jeg lever i en drøm
jeg er, fra nu af
Hvad du end ønsker at jeg skal være
ja. Ja. Ja
Åh, Ogie.
Og så dukker Kagemanden op her.
- Kagemanden? - Det er her, Kagemanden kommer ind -
- lige omkring nu.
- Andy. - Nemlig.
Andy.
Og noget meget utrolig dans.
Andy Griffith danser.
Når folk rigtig ser det her, tror jeg, de vil prøve at få ham med -
- i "Dancing with the Stars". Jeg tror -
- det bliver det næste. - Han ville ikke.
"Jeg er ikke den store danser," sagde han hele tiden.
Jeg sagde: "Vi skal bare rokke lidt rundt."
- "Gamle Joes Sjofle Fortid Tærte". - Det må vente lidt, desværre.
- Jeg elsker de glimtende lys deromme. - Ja.
Det giver det en fin...
Jeg skal have et stykke af den fjernet. Måske dør jeg endda.
Vær ikke dum, du dør ikke.
Det er sjovt, for Earl kommer snart ind.
Og i forrige scene, den hvor I er i køkkenet...
Der har været mange henne og sige til mig -
- at de ventede. De troede, Earl ville komme hjem.
- Virkelig? - Ja, og komme brasende ind.
- Interessant. - Jeg ved ikke om...
Jeg kan huske, Adrienne spurgte om det.
"Troede du det?" Men jeg ved ikke, om hun ville -
- have dig til det eller ej. - Ja. Det er interessant.
Ingen spurgte mig om det.
Men man ved alligevel, at hun falder om på et tidspunkt.
Ja.
Det var vores andet spørgsmål -
- ville folk tro, han kom ind -
- fordi han har opdaget affæren.
Eller ved de, at han bare var vred over noget.
Ja, man ved det ikke.
- Det kunne være slemt. Hvem ved? - Det kunne være alt muligt.
Min frue.
Jeg begyndte at kalde Adrienne -
- Instruktørfrue, og hun kaldte mig Producerfyr.
- Instruktørfrue. - Ja.
Instruktørfrue.
Jeg har ingen penge, Joe.
Hvem pokker har det længere?
Og jeg skal snart have en baby.
Det ved jeg, Jenna. Det ved jeg.
Jeg drømte bare lidt for dig.
For alle mine egne drømme er væk.
Åh, nej.
Det var stikordet til at dytte.
Stikordet til at dytte.
Det er skræmmende.
Og den måde Adrienne kommer hen og siger farvel.
- Ja. - Vi er virkelig bekymrede for hende.
Ja, det er virkelig intenst.
Nu er det håndholdt igen.
Det håndholdte virker virkelig.
- Det er fint, han ser på sin hånd. - Det havde jeg ikke set.
- Han tænker... - Har jeg ødelagt min hånd?
Hvad har jeg gjort?
Læg mærke til, når han går ud af døren igen, trækker han først.
30 sekunder!
- Nej. Skal ikke den vej. - Udad ville være fint.
Du overdrev ikke. Din mand er forfærdelig.
Jenna.
Lige der. Det var det, vi talte om -
- med at Adrienne ikke opdeler. Man er bange.
Men det er sjovt.
Og så laver han en joke.
- Men det bryder ikke spændingen. - Nej.
Det er bare, at man kan også grine i det øjeblik.
Nej. Sig ingenting. Sig ikke et ord.
Ikke et ord.
Bare bliv siddende.
Earl, det gør ondt.
Der var også lidt mere af det der.
Ja. Vi kiggede under sofaen først.
- Men man behøver ikke mere. - Nej.
I gjorde det flot.
Jenna, hvad er det?
- Penge. - De er overalt i huset -
- i skabe, hylder og under stolene.
Der er gemt penge overalt i mit hus!
Undskyld.
Den her slags scener er -
- bizarre, fordi man bare må give los.
- Ja. - Og det gjorde han.
Man har ikke lang tid til at bygge det op.
Man må ligesom bare... Han var så god.
Jeg var imponeret over jer begge to -
- for det er -
- så intenst og så ægte.
Og I gav bare los og ejede scenen.
Du er den eneste, der nogensinde har tilhørt mig.
Og at du har en hemmelighed, sårer mig.
Det er det gode ved endelig at vise den her person.
Det er sådan et ægte, rodet forhold.
Det er ikke bare om en mand, som slår sin kone.
Det er bare en rodet, kompliceret dynamik.
Det her er et af de andre øjeblikke -
- hvor man ser hans menneskelige side.
- Ja. - Og han lider -
- lige så meget, som han får hende til at lide på en vis måde.
Han er meget forpint og så afhængig.
Og lige når man tror, hun kan -
- slippe væk, sker sådan noget her.
- Ja. - Og jeg tror -
- det er almindeligt for kvinder, at de bliver.
Det er svært at gå sin vej.
...jeg gemte pengene...
...til babyen.
Jeg ville...
...købe nogle fine ting. En vugge -
- legetøj, babyting. Det hele var til babyen.
- Det var det, han gerne ville høre. - Ja.
Han ved, det er løgn. Det var det, han gerne ville høre.
Okay.
Skat, jeg vil have os til at være lykkelige.
Jeg tror, han oprigtigt gerne vil. Han ønsker, de bliver lykkelige.
- Ja. - Men han kan bare ikke...
- Han er bare ikke rigtigt programmeret. - Nej.
"Kære Pokkers Baby:
Hvis du vil høre historien om, da vi købte din skide vugge -
- så lad mig fortælle den. Den blev købt for de penge...
Kagemanden igen.
Hver gang jeg lægger dig i den, vil jeg tænke:
'Pokkers baby. Pokkers vugge. Jeg sidder fast i mit liv. '"
Ved du hvad, skat?
Der er nok penge til, at jeg kan købe et videokamera.
Filme at du er gravid, fødslen...
Herregud.
Han har virkelig klasse.
Det her er faktisk...
Det er vist den eneste scene, der ikke er med i filmen -
- som vi optog, hvor han videofilmer...
Nå ja, det havde jeg glemt.
...dig, hvor du er højgravid.
Ja. Og jeg løfter op, og han siger: "Vis mig dine babser."
- Nå ja. - Og så: "Nej, jeg vil ikke."
Jeg tror, det er den eneste scene, der ikke kom med.
Virkede den bare ikke?
Jo, den virkede. Det er bare, at på det sted -
- i filmen har man forstået det, man behøver den ikke.
- Ja. - Man vil bare gerne derhen -
- hvor man skal hen. - Ja.
Ja, det er enten den scene eller den, vi lige så.
Ja, man kan ligeså godt kun have en af dem.
Der er ingen grund...
Ja.
Også mig.
Hvor kunne vi tage hen?
Jeg ville smide alt.
Bare få det væk.
Hvad?
Resten af mit liv.
Lægen.
Man spørger sig selv, hvad han skal.
Ja.
Man spørger sig selv, hvad der ville ske -
- hvis vandet ikke gik i næste scene.
Ville de stikke af sammen?
Vi skal et sted hen.
Måske stikker vi af.
Vi finder ud af det.
Jeg mener det.
Vi skulle have lavet alternative slutninger.
- Det havde været sjovt. - Hun får slet ikke barnet.
- De rejser til Mexico. - I en cabriolet.
Nemlig.
Han havde store problemer med at affyre den "Silly String".
Det er svært. Det er en hård dåse.
Ingen fortæller nogensinde, hvor latterligt hårdt det bliver.
Det var ikke den oprindelige replik.
Du må godt skælde mig ud -
- men det var: "Ingen fortæller dig, hvor pissehamrende hårdt det er."
- Ja. - Og det er bare...
Er vi nu uegnede for børn?
...så sjovt. Ja, pyt med det.
Der var noget rigtig godt ved den måde, hun vender sig på...
Det er en anden ting ved filmen.
Det er sådan et forfriskende syn på graviditet og moderskab.
Enhver som synes, det er så dyrebart, har ikke oplevet børneopdragelse -
- eller graviditet, for det er morsomt og hårdt.
Jeg har en veninde.
Hun har tre børn, og hun stillede uret -
- til en time senere og sagde: "Hov, klokken er fem -
- pyjamas, bad," en time for tidligt.
Så det var hendes tid til et glas vin.
- Utroligt. - For det er hårdt.
Derfor elskede jeg den replik: "Vil du fortælle mig, hvordan..."
Igen var det den ene halvdel af det.
Chokoladen og... Det blev bare -
- sat sammen. Her er en mor med sit barn.
Ja.
Jeg kunne ikke lade være med at grine her. Han var så klam.
Han var ulækker. Jeg er vild med -
- der hvor han smider ham ud af stolen.
Hun siger: "Det er lægen."
"Gider du flytte dig? Jeg vil gerne sidde der."
- Hvad, Jenna? - Jeg vil bedøves.
Jeg vil have masser af stoffer. Jeg vil have så meget, som er lovligt.
Forstået og noteret.
Noteret og forstået.
Joe! Hej!
Han gider ikke tjekke det.
- Han siger bare: "Nå, fint." - Okay.
Cal sagde, du var her.
Her, jeg har et kort med til dig. Det er fjollet.
Se på det senere...
Det er fjollet.
- Læg det på dit sengebord. - Ja.
Jeg husker dig. Du er ægtemanden.
Ja, jeg er ægtemanden.
Vær glad for, jeg ikke tog penge fra Jennas løn -
- for alle skaderne, du forvoldte på mit sted...
- Det optog vi også sent om natten. - Ja.
Vi løb over og prøvede -
- at få vores dag. - På det gamle hospital.
Ja.
- I Irvine eller sådan noget. - Ja, deromkring.
Californien.
...det rådne kamera, så smadrer jeg det!
Earl!
Sikke en idiot.
- Han griner bare. - Sikke en idiot.
Det går godt, skat.
Tak.
Det er...
Hold dit åndedræt roligt, skat. Hej, jeg er Francine Pomatter.
Igen en af de ting, jeg elsker.
Vi har...
Her er hun. Intet i vejen med hende.
- Ja. - Hun er perfekt.
Hun er køn. Hun er sød.
De virker til at kunne lide hinanden.
Et dejligt par, ja.
Det faktum, at Adrienne ikke var bange for at gøre det.
- Ja. - I stedet for at sige -
- "Hun er en djævel." - Ja.
Hvilket ville være den almindelige måde.
Og her hvor hun vinker igen...
- Ja, der. - Det er ubetaleligt.
Ligesom: "Få hende ud."
Så er det nu.
Åh, Gud.
Det her er lige, hvad man gerne vil.
At lave gryntelyde for så mange mennesker som muligt.
Det må også være skønt at se og høre sig selv gøre det.
- Forfærdeligt. - Ja.
Og at have sine forældre siddende ved siden af sig i biografen.
Kan vi spole hen over den del?
Vi er der næsten, skat.
- Han rejser sig kun op i det ene sekund. - Ja.
Jeg vil ikke have nogen baby...
- Han holder mig ikke i hånden. - Nej.
Gråden. Vi havde ingen problemer med at få babyerne til at græde.
- Det var ikke svært. - Det skete meget nemt.
- Det modsatte. - Ja.
For baby-fagforeningen er åbenbart meget stærk.
De må arbejde et kvarter.
Det er skuespillerforbundet.
Men for mig er det babyfagforeningen.
Babyfagforening.
Og de babyer ved, hvad de laver.
De græder de første 14 minutter.
De ved, hvad de laver.
"I får brug for mig det sidste minut."
Hører du mig?
Er du okay?
Mrs. Hunterson.
Shane var der den dag -
- og jeg fortalte ham, at vi havde et babyfilter -
- så man ikke kunne høre gråden.
Jeg tror ikke, han købte den.
- Ja, han kiggede på den dag. - Ja, han var der den dag.
Åh, baby.
Åh, Gud.
Den sang er så dejlig.
Det er Quincy Coleman -
- som også synger titelsangen, "Tærtesangen".
- Ja. - Vi hentede hende fra Los Angeles...
- Ja. ...til det.
Hun er fremragende.
Det var også fint, at alle er uskarpe.
Ja, sådan slørede.
- Ja. - Det var noget, hun -
- var meget præcis omkring.
For det slørede billede lagde vi på senere.
Ja, det er flot.
Det var planlagt. Hende og Matt -
- havde det på listen fra dag et.
- Utroligt. - Se på hans hoved.
Ja, og når han om et øjeblik kommer op at slås med Pomatter -
- og han går hen for at rive den af hans hoved -
- er det utroligt.
- Det kommer lige om lidt. - Ja, ja.
Jeg vil have dig ud af mit liv. Du rører mig aldrig igen.
Jeg er færdig med dig. Hvis du nogensinde nærmer dig -
- flader jeg dig ud, og jeg vil nyde det.
Da vi viste den på Sundance, fik det bifald.
Ja. Folk gik helt amok.
Folk var så glade for at se hende forsvare sig selv.
- Ja. - Jeg prøver at lade være med at klappe.
Og Jeremy er så sjov.
Jeg kan også godt lide, at I har sat farten lidt op her.
Jeg ved ikke, om farten er sat op.
Eller sat ned?
- Det er lidt hyperrealistisk. - Ja, hyperrealistisk.
Den her del. Måske er det ikke...
Det er Erin, vores rekvisitmand.
Det er rigtigt.
Og Billy.
Lille Lulu.
Vi skal få det sjovt, lille pige.
Vi vil få det sjovt.
Okay, min favorit er det, Cheryl Hines -
- har på hen på hospitalet. - Virkelig?
- Cowboynederdelen... - Cowboynederdelen og den halve -
- pink, hot-pink halvtop. - Flot.
- Det er meget Britney. - Ja.
Jeg må se babyen!
Åh, smukke baby!
Ligesom en stropløs top.
Søde lille pige.
Lille, babypige.
Lulu, mit livs kærlighed.
Skat, vi har dårligt nyt.
Gamle Joe blev indlagt samme dag som dig.
Alle spørger mig om checken.
"Hvor mange penge var der på checken?"
Vil I vide det? Men det er fint ikke at vide det.
Ja, det er virkelig...
Vi ville ikke have folk til at se det.
For det forbinder den også til en tid og et sted.
- Ja. - Det er sjovt -
- for vi optog med en masse forskellige check -
- for den første havde...
- Man kunne se. - Den havde Joes navn som Old Joe -
- som om det var hans rigtige navn.
Som om Old var hans fornavn. Hej, Old.
Så vi måtte optage det igen med et rigtigt navn.
Ja. For Old Joe er ikke...
Han havde ikke skiftet navn til Old Joe.
Nej.
Så er der tegningen.
Som er en smule uhyggelig.
Du må indrømme, man tænker: "Tak, Joe. Tror jeg nok."
Du beholdt den ikke efter...
Til min eneste ven Start forfra. Joe.
Åh, det er så sødt. "Start på en frisk."
Ja.
Man hører, at han er i koma.
Man hører ikke, at han er død. Det er igen Adrienne -
- der ville have det til at være et eventyr, og jeg tror, i eventyr -
- forklarer man det måske ikke sådan. - Ja, ja.
Ja, det er okay.
Han har lavet en tegning. Vil I se den?
Ja, okay.
- Se deres ansigter, når de ser den. - Ja.
- Ligesom "Åh." - "Den er virkelig god.
- Den er forfærdelig." - Ja.
- "Den er forfærdelig." - "Vi siger det ikke til hende nu."
Det er præcis, hvad det er.
Piger, må jeg lige tale med min patient -
- inden hun tager af sted?
Med min patient.
Se hendes tøj.
En lille cowboynederdel.
- Ja. - Alt for morsom.
Jeg kan huske, jeg sad og tænkte: "Baby, vær stille. Vær nu stille."
For at få optagelsen.
Der var en, der spurgte mig...
Det var en journalist fra "New York Times". Hun sagde:
"Hvad havde du tænkt med at give ham den?"
Den lille månetærte i plastikken.
Var det sådan en -
- "det er alt, hvad du får nu" ting.
- "Så rend mig." - Ja, ja.
Efter at have bagt alle de tærter?
Jeg sagde: "Det tror jeg ikke. Jeg tror -
- jeg ville give en sidste ting, Det var alt, jeg havde."
Ja, helt sikkert.
Adrienne er her ikke til at spørge.
Det er nok lidt af det hele.
Hun mener virkelig, at hun vil give noget -
- men samtidig tænker hun:
"Jeg har ikke mere hjemmelavet.
- Det er, hvad vi har i dag." - Her er, hvad vi har.
- Jeg elsker, at han spiser den der. - Ja.
- "Okay, jeg tager..." - Ja.
Jeg havde nok gemt den.
Men sådan er jeg.
Kør mig væk.
Vent! Kør mig tilbage.
Jeg elsker, at hun har alle de ting.
- Ingen hjælper hende. - Ingen hjælper.
Becky er gået med babyen. Det er fedt. Dawn har det.
Dawn holder det hele.
- Se, han tænker: "Jeg spiser den nu." - "Jeg spiser den."
"Jeg propper mig med chokolade."
Den ser god ud.
Ingenting. Vi havde bare en affære.
- Dig og din læge? - Ja, og han er gift. En sød kvinde.
Jenna!
Jeg har lige endt det.
Her, giv Lulu til mig.
Okay. Her har du din mor.
Jøsses!
Jeg har aldrig set så smuk en baby. Har I nogensinde det?
Nej.
Jeg ville på en måde gerne have Dawn til at sige: "Altså...
- Helt ærligt." - "For at være helt ærlig."
"Jenna, du er pragtfuld. Du er en fremragende tærtebager.
- Du er super glad. - Men helt ærligt...
Det er skønt. Men kom nu videre."
Nej, jeg synes, de øjeblikke her er så -
- dejlige.
At vinde USA's tærtekonkurrence.
Det er Adriennes mor der -
- og Dede, som hjælper med at passe Sophie.
Ja. Vi fik dem begge to med der.
Ja, hvilket er skønt.
Det var vigtigt -
- for Adrienne, at alle var med og indblandet.
- Og det er Sophie. - Og det er Sophie.
Som faktisk er den kæreste.
Det er hun faktisk, ja.
Hun er den bedste. Selvom hun ikke var glad -
- for at være væk fra sin mor i den scene.
Hun græd, men så gav hun bare op.
- Ja. - Lod mig holde hende og gav op.
Ja, børnefagforeningen er ikke så streng som babyfagforeningen -
- så det er lettere. - Se hendes lille blomst.
- Så sødt. - Ja.
Vi har de Technicolor-tærter her til sidst.
Jeg ved ikke helt, hvilken smag de er.
Det var dem, Adriennes ven -
- fløj ind og hjalp os med.
Adrienne kendte hende ikke, men rekvisitfolkene -
- fandt Laura, som blev vores Tærtemester.
Tærtemester, det er rigtigt.
- Der er George, PA'en. - Ja.
- Han hygger sig ved bordet. - Han kørte Adrienne hver dag.
Ja.
- Og Todd, en af EP'erne. - Det er alle -
- folk vi kender og deres børn.
- Det er rart at se Lew som klovn. - Som klovn.
- Ja. - Lidt foruroligende, men rart.
Ja.
Og skiltet. Jeg elsker det skilt. Gid, vi havde beholdt det.
- Ja. - Det var lidt stort.
Farvel med jer.
Jeg er så glad for, vi kørte lyd her også.
- Ja. - Hvor hun...
Jeg elsker det der.
- Det er bare det bedste. - Så sødt.
Vi fandt den her vej.
Adrienne havde beskrevet den præcis sådan.
Hun sagde: "Det er en vej i syden -
- og de går ned ad den, og de fortsætter for evigt."
Ja.
Se hende gå.
- Bedårende. - Ja, ikke.
Den her optagelse er så -
- mærkeligt gribende og... - Ja.
...bizar at se på.
Ja, det er den virkelig.
Jeg synes, filmen i sig selv er en stor hyldest til Adrienne.
Det er den, og jeg håber, at et eller andet sted -
- ser hun alt det, der sker med den...
- Det håber jeg. ...og er stolt af den.
Jeg ved, hun ville være glad for, at folk -
- får mulighed for at se den. - Ja, det tror jeg også.
Se lille Sophie løbe.
Til minde om Adrienne Shelly
(DANISH)